Спеціальний суб’єкт кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255-1 КК України - Лемеха, Ростислав Ігорович (Академічні візії, 2024)
У статті проведено ґрунтовне дослідження особливостей спеціального суб’єкта кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255-1 Кримінального кодексу України, яка регулює відповідальність за створення, керівництво або участь у злочинному співтоваристві. Проаналізовано теоретичні засади та практичні аспекти визначення цього суб’єкта, акцентуючи увагу на його обов’язкових ознаках і ролі в реалізації кримінального правопорушення. Особливу увагу приділено юридичним критеріям, якими визначається спеціальний суб’єкт, зокрема його правовий статус, мотиви, цілеспрямована діяльність, а також здатність встановлювати або поширювати злочинний вплив. Спеціальний суб’єкт злочину виконує ключову роль у координації, організації та забезпеченні злочинної діяльності. Його функції виходять за межі звичайної участі у злочині, охоплюючи організаційні аспекти та створюючи передумови для ефективного функціонування злочинних груп. Водночас статус суб’єкта підвищеного злочинного впливу відображає його здатність управляти ресурсами злочинної групи, координувати дії його учасників і забезпечувати досягнення окреслених цілей. Разом з тим, розглянуто питання розмежування спеціального суб’єкта з іншими учасниками організованої злочинної діяльності, зокрема враховано його особливу роль у встановленні й поширенні злочинного впливу. Визначено, що цей суб’єкт виконує організаційну функцію, яка посилює суспільну небезпеку його дій. Результати дослідження сприяють кращому розумінню правової природи спеціального суб’єкта кримінального правопорушення. Запропоновані висновки підвищують рівень наукової обґрунтованості правових положень, покращують правозастосовну практику та створюють підґрунтя для подальших досліджень у сфері кримінального права. Важливим напрямом майбутніх розвідок є детальніше вивчення практики застосування положень ст. 255-1 КК України судами, а також аналіз проблемних питань, що виникають під час визначення спеціального статусу суб’єкта.