Формування освітньої автономності учнів старшої школи: методологія дослідження - Лагодинський, Олександр Сергійович (Академічні візії, 2025)
Реформування загальної середньої освіти в Україні й упровадження освітніх змін зумовлено потребою в молодому поколінні громадян, які здатні ефективно відповідати на виклики сьогодення й майбутнього, а також приймати самостійні й автономні рішення щодо власної освіти й подальшої кар’єри. У контексті планування власного майбутнього й реалізації творчого потенціалу проблема формування освітньої автономності в учнів старшої школи набуває надзвичайної актуальності й виникає необхідність обґрунтування доцільності застосування сукупності методологічних підходів як основи її формування в освітньому процесі закладу загальної середньої освіти. Отже, мета статті полягає в обґрунтуванні доцільності застосування сукупності методологічних підходів до формування освітньої автономності учнів старшої школи на основі аналізу нормативно-правових документів і наукової педагогічної літератури. Досягнення мети дослідження потребувало застосування комплексу методів дослідження, зокрема, аналізу й узагальненню положень нормативно-правових документів і наукових праць сучасних українських учених задля обґрунтування доцільності застосування сукупності методологічних підходів до формування освітньої автономності учнів старшої школи. У ході дослідження визначено методологічну основу формування освітньої автономності учнів старшої школи. До методологічних підходів, реалізація яких в освітньому процесі закладів загальної середньої освіти сприяє формуванню в учнів старшої школи освітньої автономності, віднесено компетентнісний, діяльнісний, особистісно-орієнтований, гейміфікований, інтерактивний, комунікативний, індивідуально-диференційований, системний і комплексний. З’ясовано, що реалізація в освітньому процесі сукупності зазначених методологічних підходів надає змогу сформувати в учнів старшої школи уміння вчитися впродовж життя, рефлексійного і критичного мислення, здатності аналізувати власні досягнення й визначати напрями для саморозвитку і самовдосконалення, уміння аналізувати явища з різних точок зору, навички оптимального розв’язання проблем, здатності приймати нестандарті й оригінальні рішення, а також забезпечує розвиток учня старшої школи як гармонійної особистості, яка прагне досягти не лише вершин своєї освітньої діяльності, а й успіху в майбутній професійній діяльності.