Запобігання кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 161 КК України - Крижановський, Олексій Миколайович; Крижановський, Павел Олексійович (Академічні візії, 2025)
Запобігання вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 161 КК України, включає в себе нормативне, організаційне та процедурне забезпечення. Законодавча техніка, застосована при визначенні підстав відповідальності за ст. 161 КК України, має суттєві недоліки, створює конкуренцію кримінально-правових норм, а це знижує її попереджувальний потенціал. Встановлено, що в більшості випадків правильна кваліфікація протиправних діянь, відповідальність за які передбачена ст. 161 КК, не здійснюється через нечіткі нормативні приписи підстав кримінальної відповідальності. Констатовано, що КК України містить норми, які передбачають відповідальність за вчинення насильницьких правопорушень, де такий мотив виступає однією з кваліфікуючих ознак. Порівняння змісту таких норм та ст.161 КК показало, що в межах одного галузевого закону застосовано різні термінологічні звороти, що суперечить правилам законодавчої техніки. Крім того, в такий спосіб створена конкуренція ч.1 та ч.2 ст.161 КК України з низкою норм, що передбачають відповідальність за посягання проти здоров’я людини, які містять частину з вказаних в ч.1 ст.161 КК України мотивів в якості кваліфікуючих ознак. На практиці перевага віддаватиметься нормам, що передбачають відповідальність за посягання проти здоров’я людини, як більш «зрозумілим» для кваліфікації за визначенням ознак в кримінальному законі. Така конкуренція не сприяє уніфікації правозастосовної практики в запобіганні діянням, передбаченим ст.161 КК, свідчить про недоліки кримінально-правового регулювання, і способом їх розв’язання може бути відхід від такої конкуренції. Встановлено, що окремі положення ст. 161 КК не відповідають вимогам Закону «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» № 5207-VI від 06.09.2012 р.: в частині встановлення кримінальної відповідальності за «пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян», а також щодо визначення кола потерпілих. Як наслідок приходимо до висновку, про необхідність приведення у відповідність положення ст.161 КК України до спеціального закону. Пропонується з метою підсилення карального та запобіжного ефекту ст. 161 КК збільшити розміри штрафів за їх вчинення.