Формування професійно-ціннісних орієнтацій студентів засобами інтеграції дисциплін «Вступ до спеціальності» та «Організація та проведення туристичних походів» - Товстоп’ятко, Федір Федорович; Парій, Світлана Борисівна; Коваленко, Юлія Олексіївна (Академічні візії, 2025)
Анотація. У сучасних умовах реформування вищої освіти в Україні особливої актуальності набуває формування професійно-ціннісних орієнтацій студентів як основи їхньої соціальної та професійної зрілості. Стаття пропонує концептуальний підхід до інтеграції двох освітніх компонентів – «Вступ до спеціальності» та «Організація та проведення спортивних походів» – для ефективного розвитку професійно-ціннісних орієнтацій майбутніх фізичного виховання та спорту. На основі аналізу українських джерел, зокрема нормативно-правових документів, наукових праць та методичних рекомендацій, встановлено, що спортивні походи як форма діяльності, поєднані з системним вивченням професійної спрямованості, створюють умови для формування таких цінностей, як відповідальність, командна робота, екологічна свідомість, стійкість до стресу та професійна ідентичність. Автори обґрунтовують теоретичну модель інтеграції цих компонентів, опираючись на принципи компетентнісного підходу, особистісно-орієнтованого навчання та контекстуального освітнього досвіду. Практична значущість роботи полягає у розробці рекомендацій для викладачів вищих навчальних закладів щодо створення інтегрованих освітніх модулів, що сприяють глибокому професійному самовизначенню студентів. Професійно-ціннісні орієнтації (ПЦО) – це не просто набір правил або ідеалів, а внутрішній компас, який допомагає молодим фахівцям ухвалювати рішення у складних ситуаціях, бачити зміст своєї праці та залишатися вірними принципам навіть під тиском обставин. У цій статті розглядаються теоретичні підвалини формування ПЦО у студентів, з акцентом на те, як абстрактні філософські концепції перетворюються на конкретні життєві установки через освітні практики. Автор аналізує сучасні підходи до формування цінностей у вищій освіті, опираючись на українські дослідження та міжнародні теорії, і демонструє, чому інтеграція теорії та практики стає ключовим механізмом цього процесу. Особлива увага приділяється ролі реального досвіду – від класних дискусій до екстремальних ситуацій у спортивних походах – у трансформації знань на переконання.