Туризм і рекреація на природоохоронних територіях у контексті сталого розвитку: глобальні тенденції та українські реалії - Боруцька, Юлія; Мальська, Марта (Академічні візії, 2025)
Мета дослідження полягає у визначенні та обґрунтуванні управлінських підходів, які забезпечують узгодження рекреаційного використання природоохоронних територій із завданнями їх охорони в контексті сталого розвитку. Об’єктом дослідження являються процеси організації туризму і рекреації на природоохоронних територіях та їхній вплив на природні комплекси і соціально-економічні практики. В статті розкрито проблематику туризму і рекреації на природоохоронних територіях у контексті сталого розвитку, зосереджену на поєднанні природоохоронного пріоритету з організацією відвідувань і соціально-економічними інтересами місцевих громад. Визначено ключові складові управління, які знижують антропогенний тиск, зокрема зонування територій, регулювання потоків відвідувачів, розвиток освітніх програм, упровадження інфраструктури мінімального впливу та посилення нагляду і відповідальності. Охарактеризовано типові негативні наслідки некерованої рекреації, серед яких деградація рослинного покриву, ерозія ґрунтів, турбування дикої фауни, накопичення відходів, конфлікти між групами відвідувачів, а також ризики, пов’язані з пожежною небезпекою і перевантаженням локальних сервісів. Обгрунтовано доцільність використання адаптивного управління на основі постійного оцінювання стану стежок, ґрунтів, водних об’єктів і ключових видів, разом із цим встановлено, що прозора комунікація правил і причин обмежень підвищує дотримання режимів охорони та зменшує частку порушень. Доведено, що концентрація сервісів у зонах стаціонарної рекреації та перенаправлення потоку на стійкіші ділянки дозволяють скоротити хаотичну присутність людей у чутливих оселищах, а справедливі фінансові механізми підтримують охоронні заходи й підсилюють довіру громад. Встановлено, що партнерство адміністрацій територій із громадами, бізнесом і державними органами влади формує підґрунття для узгоджених рішень, тоді як оцінювання ефективності потребує поєднання польового моніторингу з рішеннями на базі застосованих цифрових технологій.