Критерії самооцінювання готовності студентів до науково-педагогічної діяльності в умовах магістратури - Маріонда, Іван (Академічні візії, 2026)
Анотація. У статті представлено комплексний теоретико-експериментальний аналіз проблеми формування готовності магістрів до науково-педагогічної діяльності. Актуальність дослідження зумовлена трансформацією сучасної вищої школи від інформаційної моделі навчання до парадигми суб’єктного саморозвитку фахівця. На основі аналізу концептуальних засад підготовки магістрів, автором визначено, що ключовою характеристикою сучасної підготовки є її технологічність, що передбачає перехід до якісно нових ступенів ефективності через рефлексивні механізми. У роботі деталізовано структуру готовності магістрів, яка розглядається як багатокомпонентна система, де самооцінювання виступає центральним чинником професійного становлення. Обґрунтовано три базові критерії самооцінювання: науково-дослідний (суб’єктність дослідника), педагогічно-технологічний (проектування інноваційного навчання) та комунікативно-колективний (академічна етика та взаємодія). Для кожного критерію розроблено систему дескрипторів, що охоплюють методологічну грамотність, академічну автономність, технологічну мобільність та методичну рефлексію. Особливу увагу приділено подоланню низки протиріч, зокрема розриву між індивідуальною технологією оволодіння діяльністю та колективним характером майбутньої праці. Доведено, що використання таких інструментів, як науково-педагогічне портфоліо та карти рефлексивної мобільності, дозволяє магістрантам трансформувати репродуктивні знання у стійку професійну позицію. Стаття підкреслює значення наукових товариств як середовища для розвитку комунікативної мобільності та відповідальності за колективний результат. Для практичного застосування цих критеріїв запропоновано використання чотирирівневої шкали самооцінки. Результати дослідження можуть бути використані для розробки діагностичного інструментарію в системі магістерської підготовки в закладах вищої освіти.