Правове регулювання використання електронних (цифрових) доказів у кримінальному процесі - Предместніков, Олег Гарійович; Татарнікова, Тетяна Олександрівна; Семенюк-Прибатень, Анна Вікторівна (Академічні візії, 2026)
В статті здійснено комплексний аналіз правового регулювання використання електронних (цифрових) доказів у кримінальному процесі України, зумовленого стрімким розвитком цифровізації суспільства. Обґрунтовано актуальність дослідження, пов’язану із зростанням кількості кримінальних правопорушень, використанням інформаційних технологій, а також підвищенням ролі цифрових даних як джерела доказової інформації. Встановлено, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить чіткого визначення поняття «електронні (цифрові) докази». Через це виникає їх неоднорідне тлумачення у правозастосовчій практиці, ускладнюючи формування єдиного підходу до їх оцінки. Досліджено правову природу електронних (цифрових) доказів, їх характерні ознаки та місце в системі процесуальних джерел доказів. Визначено їх подвійну природу, що поєднує матеріальний носій та нематеріальний інформаційний зміст. Особливу увагу приділено проблемам збирання, фіксації, зберігання та дослідження електронних (цифрових) доказів, зокрема в частині забезпечення автентифікації, цілісності та допустимості. Проведено аналіз судової практики та наукових підходів до визначення статусу електронних (цифрових) доказів. Окреслено основні проблеми, що виникають в процесі діяльності правоохоронних органів та суду. Відсутність впроваджених в Україні уніфікованих стандартів роботи з електронними (цифровими) доказами, недостатня врегульованість процедур їх отримання й обробки, недосконалість механізмів міжнародного співробітництва впливають на ефективне розслідування кримінальних правопорушень. В рамках цього визначено необхідність впровадження принципу «ланцюга збереження доказів», використання сучасних технічних та криптографічних методів з метою забезпечення достовірності цифрової інформації та вдосконалення нормативно-правової бази. На основі отриманих результатів дослідження запропоновано вдосконалити кримінально-процесуальне законодавство України, зокрема в частині визначення поняття електронних (цифрових) доказів, закріпити процедуру їх обробки та розширення процесуальних можливостей суб’єктів кримінального провадження. Практичне значення отриманих результатів полягає в можливості їх використання в правозастосовній діяльності та нормотворчому процесі з метою підвищення ефективності використання електронних (цифрових) доказів.