Законодавчі аспекти захисту прав пацієнтів у сфері охорони здоров’я - Дубинський, О. Ю.; Бортник, Н. П.; Набокова, О. Г. (Академічні візії, 2025)
У статті проведено аналіз ключових аспектів законодавчого регулювання захисту прав пацієнтів у сфері охорони здоров’я. Визначено основні проблеми, які виникають у процесі застосування чинних нормативно-правових актів, та окреслено шляхи їх вирішення. Зокрема, встановлено, що правова база захисту прав пацієнтів в Україні потребує суттєвого удосконалення, систематизації та гармонізації. Хоча чинне законодавство, зокрема Конституція України, Основи законодавства України про охорону здоров’я, Цивільний кодекс України та інші нормативно-правові акти, містить положення щодо прав пацієнтів, вони часто мають фрагментарний характер або недостатньо деталізовані. Це створює правову невизначеність та ускладнює ефективну реалізацію таких прав у практичній площині. Особливу увагу приділено принципам захисту прав пацієнтів, які повинні бути інтегровані у всі рівні медичного обслуговування. До базових прав пацієнтів належать право на якісну медичну допомогу, право на отримання достовірної інформації про стан здоров’я, право на конфіденційність медичної інформації та право на добровільну згоду на медичне втручання. Реалізація цих прав має бути забезпечена як на рівні законодавчих норм, так і через ефективну організацію діяльності медичних установ. Виявлено необхідність удосконалення механізмів контролю за дотриманням законодавства у сфері охорони здоров’я. Ефективний захист прав пацієнтів можливий лише за умови створення дієвих механізмів моніторингу та контролю за виконанням законодавчих норм. Важливим кроком у цьому напрямку є посилення ролі державних органів контролю, впровадження незалежних механізмів оцінювання якості медичних послуг, а також забезпечення доступності судового захисту для пацієнтів у разі порушення їхніх прав. У статті також наголошено на важливості розвитку інституту медіації та альтернативного вирішення спорів у сфері охорони здоров’я. Багато конфліктів між пацієнтами та медичними працівниками можуть бути успішно врегульовані без звернення до суду за допомогою медіації або інших альтернативних механізмів вирішення спорів. Це сприятиме зменшенню навантаження на судову систему та забезпечить оперативне відновлення порушених прав пацієнтів. Додатково акцентовано увагу на необхідності підвищення рівня правової обізнаності як серед пацієнтів, так і серед медичних працівників. Недостатнє знання чинного законодавства часто стає причиною порушення прав пацієнтів. Проведення освітніх заходів, тренінгів та інформаційних кампаній сприятиме формуванню правової культури в суспільстві та підвищенню рівня довіри до системи охорони здоров’я. Окремо підкреслено важливість врахування міжнародного досвіду для вдосконалення національного законодавства у сфері захисту прав пацієнтів. Україна має орієнтуватися на найкращі практики країн Європейського Союзу та інших держав із розвиненою системою охорони здоров’я. Зокрема, це стосується впровадження сучасних стандартів якості медичних послуг, використання електронного документообігу в медицині, а також забезпечення прозорості у взаємовідносинах між пацієнтами та медичними закладами.