Правовий зв’язок винного із майном як ознака складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України - Гвасалія, Ангеліна Валеріївна (Академічні візії, 2026)
У статті досліджується правовий зв’язок винного з майном як визначальна ознака злочину, передбаченого ст. 191 КК України. На підставі аналізу сучасної судової практики розкривається зміст повноважень особи щодо майна, які створюють передумови для привласнення, розтрати майна та заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем. Дослідження ґрунтується на аналізі 408 вироків у кримінальних провадженнях, ухвалених районними судами м. Києва у період з 2014 р. по вересень 2025 р. У статті переосмислюється значення юридичних конструкцій «ввірення» та «відання» у механізмі кримінально-правової характеристики привласнення, розтрати майна та заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем. Обґрунтовується, що вирішальне значення для встановлення правового зв’язку особи з майном має не формальне використання зазначених конструкцій, а зміст конкретних повноважень особи щодо майна, які забезпечують можливість впливати на його рух та юридичну долю. За результатами дослідження виділено чотири основні групи повноважень, через які проявляється правовий зв’язок особи з майном: 1) неслужбові повноваження, що створюють правомірне володіння майном; 2) службові адміністративно-господарські повноваження щодо управління та розпорядження майном, які також формують стан правомірного володіння; 3) інші службові повноваження, які самі по собі не створюють правомірного володіння майном, однак можуть бути використані для незаконного заволодіння ним; 4) повноваження, що не є службовими у розумінні ст. 18 КК України, однак випливають зі службового становища особи та створюють юридичні передумови для незаконного обернення майна. Розкривається зміст відповідних повноважень у різних сферах правовідносин. У підсумку пропонується підхід до розмежування простих привласнення та розтрати майна, передбачених ч. 1 ст. 191 КК України, і привласнення, розтрати майна та заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, передбачених ч. 2 ст. 191 КК України, залежно від характеру повноважень особи щодо майна та способу їх використання при вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.