ПОНЯТТЯ ТА КРИТЕРІЇ ІСТОТНОГО ПОРУШЕННЯ ДОГОВОРУ МІЖНАРОДНОЇ КУПІВЛІ-ПРОДАЖУ ТОВАРІВ - Галат, Владислав Ігорович (Академічні візії, 2025)
У статті досліджується поняття та критерії істотного порушення договору міжнародної купівлі-продажу товарів відповідно до Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року (Віденської конвенції). Проаналізовано зміст статті 25 Конвенції, яка визначає істотне порушення як таке, що спричиняє іншій стороні настільки значну шкоду, що вона значною мірою позбавляється того, на що мала право обґрунтовано розраховувати при укладенні договору. Встановлено, що поняття істотного порушення є одним із ключових механізмів системи правового захисту Конвенції, оскільки саме від кваліфікації порушення залежить можливість застосування таких засобів захисту, як розірвання договору, заміна товару чи відмова від виконання зобов’язань. Особливу увагу приділено аналізу основних елементів істотного порушення: факту порушення договору, істотного позбавлення потерпілої сторони очікуваного результату та критерію передбачуваності негативних наслідків. Обґрунтовано, що при визначенні істотності порушення вирішальне значення має не сам факт невиконання зобов’язання, а ступінь фрустрації законних договірних очікувань сторони, яка зазнала порушення. Досліджено значення статей 7, 8 і 9 Конвенції для тлумачення поняття істотного порушення, зокрема щодо необхідності врахування міжнародного характеру Конвенції, принципу уніфікованого застосування та добросовісності у міжнародній торгівлі. У статті також проаналізовано підходи міжнародної судової та арбітражної практики до визначення істотного порушення договору, а також наукові позиції щодо автономного характеру цього поняття у системі Конвенції. Встановлено, що поняття істотного порушення не має прямого аналога в національних правових системах і повинно тлумачитися автономно, без звернення до внутрішньодержавних концепцій material breach чи аналогічних категорій. Окрему увагу приділено критерію передбачуваності шкоди та визначенню моменту, на який має оцінюватися можливість передбачення негативних наслідків порушення договору. Зроблено висновок, що оціночний характер категорії істотного порушення забезпечує гнучкість у застосуванні положень Конвенції, однак водночас потребує формування сталої міжнародної практики для забезпечення однакового тлумачення та застосування її норм.