Колективна пам’ять і соціокультурна реальність: філософсько-архівознавчий аналіз - Бержанір, Анатолій Леонідович; Скус, Ольга Володимирівна (Академічні візії, 2026)
Стаття присвячена дослідженню сутності колективної пам’яті як форми збереження інформації про минуле, а також чинника суттєвого впливу на формування соціокультурної реальності. З точки зору філософії, пам’ять виступає унікальною формою суспільної свідомості, через яку осмислюється історичний досвід, визначаються цінності та відтворюється культурна ідентичність. Метою дослідження є здійснення теоретико-філософського аналізу феномену колективної пам’яті як невід’ємного елемента соціокультурної реальності. Акцент зроблено на ролі архівів, які розглядаються як важливі інструменти у формуванні історичної свідомості та національної ідентичності. Методи дослідження: структурно-функціональний, системний, герменевтичний, порівняльний, філософсько-рефлексивний, діалектичний, архівознавчого аналізу. Основні результати. Колективна пам’ять, соціальна реальність і архіви утворюють взаємопов’язану тріаду, яка є фундаментом існування суспільства. Колективна пам’ять забезпечує механізм збереження і передачі культурних та історичних сенсів, встановлюючи зв’язок між минулим і сучасністю. Соціальна реальність є платформою, на якій сформовані історичною пам’яттю надбання знаходять своє практичне вираження. Архіви відіграють у цьому процесі провідну роль, слугуючи матеріальною основою колективної пам’яті. Наукова новизна дослідження полягає у проведенні філософсько-архівознавчого аналізу взаємозв’язків між колективною пам’яттю та соціокультурною реальністю. Особливу увагу було приділено ролі архівів, які розглядаються не тільки як сховища документальної спадщини, а як активні суб’єкти, здатні впливати на формування колективної пам’яті і процес творення соціокультурної реальності. У дослідженні виявлено ключові механізми, через які архівна інформація взаємодіє із суспільними процесами пам’яті, сприяє розвитку історичної самосвідомості та формуванню культурної ідентичності. Окрім того, розроблено концептуальну модель взаємодії між колективною пам’яттю, архівами та соціокультурною реальністю. Практичне значення роботи визначається тим, що результати дослідження мають широкий спектр практичного застосування і можуть стати основою для удосконалення діяльності архівних установ, які відіграють концептуальну роль як інституції соціальної пам’яті.