Загальні риси та відмінності спортивних єдиноборств і східних бойових мистецтв: фокус на процес фізичного виховання у середній школі - Орлов, Олександр Іванович (Академічні візії, 2026)
У статті здійснено теоретико-методичне узагальнення спільних рис і принципових відмінностей спортивних єдиноборств та східних бойових мистецтв з позицій їх використання у фізичному вихованні учнів середньої, передусім старшої, школи. Актуальність дослідження зумовлена поширеним ототожненням цих понять у науково-методичній і педагогічній практиці, що ускладнює обґрунтований вибір змісту занять, визначення рівня допустимої контактності та забезпечення безпеки учнів. Мета роботи полягала в уточненні співвідношення зазначених феноменів, систематизації їхніх історичних, цільових, техніко-тактичних, виховних, організаційних і безпекових характеристик та визначенні методично доцільних напрямів інтеграції у шкільний освітній процес. Використано методи аналізу, порівняння, систематизації й узагальнення наукової та науково-методичної літератури, нормативних матеріалів і відомостей із наукометричних баз даних Scopus, Web of Science, PubMed і SportDiscus. Установлено, що обидва напрями мають спільне історичне підґрунтя, пов’язане з практиками безпосереднього протиборства, а також подібні групи рухових дій, вимогами до координації, реакції вибору, просторового орієнтування, самоконтролю та відповідальної взаємодії з партнером. Водночас спортивні єдиноборства є інституціоналізованими видами змагальної діяльності з уніфікованими правилами, системою суддівства, критеріями перемоги та спортивною кваліфікацією, тоді як східні бойові мистецтва можуть поєднувати прикладну, культурну, етичну, оздоровчу, виховну та світоглядну спрямованість, не обов’язково передбачаючи змагання. Запропоновано розглядати їх не як взаємовиключні категорії, а як частково взаємопов’язані й взаємопроникні педагогічні феномени. Обґрунтовано, що для учнів 16–17 років найбільш продуктивним є інтегративний підхід: зі спортивних єдиноборств доцільно використовувати безпечні елементи техніко-тактичної та фізичної підготовки, а зі східних бойових мистецтв − поетапність навчання, етикет, культуру руху, самодисципліну, емоційну регуляцію та повагу до партнера. Зміст занять повинен бути педагогічно адаптований, передбачати дозовану протидію, вилучення травмонебезпечних дій і пріоритет збереження здоров’я.