Використання інструментів штучного інтелекту у формуванні професійної компетентності майбутніх усних перекладачів - Гончар, Катерина Леонідівна (Академічні візії, 2026)
Метою статті є обґрунтування можливостей використання інструментів штучного інтелекту у формуванні професійної компетентності майбутніх усних перекладачів. Методологічну основу дослідження становили аналіз наукових джерел, синтез, компонентно-структурний аналіз, класифікація та узагальнення. За допомогою аналізу наукових джерел з’ясовано стан розробленості проблеми в українському й зарубіжному науковому дискурсі; синтез дав змогу поєднати окремі підходи до розуміння професійної компетентності перекладача; компонентно-структурний аналіз використано для конкретизації її складників; класифікацію – для визначення напрямів застосування інструментів штучного інтелекту у навчальному процесі; узагальнення – для формулювання практичних рекомендацій. У результаті дослідження конкретизовано структуру професійної компетентності майбутнього усного перекладача з урахуванням технологічного чинника. Визначено, що вона охоплює мовно-комунікативний, когнітивно-операційний, міжкультурний, технологічний, етичний і рефлексивний компоненти. Встановлено, що інструменти штучного інтелекту доцільно використовувати не як заміну перекладацької діяльності, а як засоби підготовки, тренування, діагностики й рефлексії. Виокремлено основні напрями їх застосування у навчальному процесі: доперекладацька підготовка, термінологічна робота, моделювання усних комунікативних ситуацій, тренування вміння швидко виокремлювати головний зміст повідомлення, використання автоматичного розпізнавання мовлення, цифрових підказок, формувального зворотного зв’язку та етичного регулювання роботи зі штучним інтелектом. Обґрунтовано практичні рекомендації щодо підвищення професійної компетентності майбутніх усних перекладачів, зокрема через самостійне виконання перекладацьких завдань перед зверненням до штучного інтелекту, аналіз автоматичних транскриптів, перевірку термінологічних відповідників, тренування розподілу уваги та формування правил академічно доброчесного використання цифрових інструментів. Результати дослідження можуть бути корисними для викладачів перекладу, розробників освітніх програм, здобувачів вищої освіти, майбутніх усних перекладачів, а також для дослідників, які вивчають цифровізацію перекладацької освіти, методику навчання усного перекладу.