Освітня складова графічного дизайну - Кротова, Тетяна Федорівна; Осадча , Алла Миколаївна; Свергун, Марк Миколайович (Академічні візії, 2023)
Метою даної публікації являється систематизація й узагальнення відомостей щодо освітньої складової графічного дизайну. Методологія. У публікації використані такі методи дослідження: компаративний (при зіставленні різних форм освітньої компоненти графічного дизайну), типологічний та описовий методи аналізу ролі дизайну в конструюванні освітніх систем, узагальнення (для підведення проміжних і заключних підсумків дослідження, формулювання висновків), комплексний підхід (дозволив підпорядкувати усі елементи змісту та форми пропонованої статті меті й завданням дослідження). Результати. У статті встановлені основні віхи співвідношення дизайну й освіти. Наукова новизна. Обґрунтовані підходи до розробки стратегії використання дизайну в ході розробки освітніх програм. Практична значущість. Висновки, отримані у статті, можуть бути використані під час підготовки навчальних матеріалів з історії освіти й освітньої діяльності. Висновки. Виявлено, що навички графічного дизайну є важливими у всіх навчальних сферах, але особливо в навчальному дизайні, оскільки студенти повинні бути готові працювати в середовищі, де проектування візуальних матеріалів для навчання буде частиною їхньої щоденної роботи. Креативність є життєво важливою складовою освіти графічного дизайну. Сфера графічного дизайну вимагає від студентів участі в діяльності з вирішення проблем і використання свого естетичного почуття для розробки дизайну. Освіта графічного дизайну є багатогранною і метою навчання графічного дизайну має бути розвиток творчих здібностей студентів і навчання їх необхідним навичкам для творчих суджень. Тому необхідним для посилення ролі графічного дизайну в освіті вважаємо: розробку передових спеціалізованих програм навчання відповідно до вимог ринку; розробку інноваційних навчальних програм; розробку інноваційних методів навчання для підготовки студентів-дизайнерів до взаємодії з промисловістю; створення центрів дизайну та дослідницьких лабораторій як інструменту взаємодії з іншими дисциплінами та промисловістю; створення програм для підприємців у сфері дизайну та навчання студентів як підприємців у сфері дизайну; створення програм дизайн-мислення у співпраці з іншими дисциплінами.