Особливості захисту прав неповнолітнього потерпілого у кримінальному провадженні - Сотніков, Олександр; Сорока, Світлана (Академічні візії, 2025)
Анотація. В статті розглянуто особливості захисту прав неповнолітнього потерпілого у кримінальному провадженні. Відзначено, що Конституція України гарантує захист прав і свобод людини та громадянина, а також покладає на державу обов’язок забезпечувати їх реалізацію. Водночас особливої уваги потребують неповнолітні, як найбільш уразлива категорія осіб, права яких мають бути захищені в пріоритетному порядку. Це стосується всіх сфер життя, в тому числі і під час здійснення кримінального провадження де забезпечення захисту прав неповнолітнього потерпілого потребує підвищених гарантій безпеки, підтримки й справедливого поводження. Акцентовано, що кожній галузі законодавства притаманні свої особливості, так КПК України суттєво розширює і деталізує зазначені конституційні засади, вводячи спеціальні гарантії, спрямовані на мінімізацію ризиків повторної травматизації дитини та забезпечення її права на справедливе правосуддя. Для неповнолітнього потерпілого законодавець передбачає певні особливості при проведенні допиту, а саме до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник, педагог або психолог, а за необхідності – лікар. Неповнолітнього потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник. Розглянуто особливості участі кожного учасника кримінального провадження, який залучається слідчим під час проведення слідчих дій з неповнолітнім потерпілим. Запропоновано внести зміни до ст. 58 КПК України щодо обов’язкового залучення представника неповнолітнього потерпілого у кримінальному провадженні. Зроблено висновок, що захист прав неповнолітнього потерпілого у кримінальному провадженні включає комплекс юридичних, процесуальних, психологічно-правових та захисних заходів, які спрямовані на забезпечення їхніх прав, безпеки та доступу до правосуддя. Неповнолітній потерпілий є особою з підвищеною вразливістю, а її захист — обов’язок держави. Надання правничої допомоги дітям-потерпілим є ключовою умовою реалізації принципу найкращих інтересів дитини та ефективного доступу до правосуддя. Аналіз чинного законодавства свідчить, що КПК України містить розширені гарантії, спрямовані на захист дитини від повторної травматизації та на створення умов для її безпечної участі у процесуальних діях. Водночас значна частина практичних аспектів допиту неповнолітніх, зокрема вимоги до залучення педагога, психолога чи представника потерпілого, залишаються недостатньо врегульованими, що потребує внесення відповідних змін до законодавства.