Щодо правових наслідків страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Остапенко, Л. О. (Академічні візії, 2026)
Анотація. У статті досліджено правові наслідки страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є одним із найважливіших елементів системи правового регулювання дорожнього руху в Україні. Розкрито сутність цивільно-правової відповідальності як виду юридичної відповідальності, яка полягає у покладенні на правопорушника обов’язку відшкодувати завдану шкоду. Визначено правову природу та об’єкт страхування цивільно-правової відповідальності, а також охарактеризовано основні категорії, що застосовуються у сфері страхових правовідносин: «власник транспортного засобу», «забезпечений транспортний засіб», «регламентна виплата», «страховий сертифікат «Зелена картка»». Проаналізовано норми Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема щодо обов’язковості укладення договору страхування, суб’єктного складу таких відносин, відповідальності за відсутність чинного страхового поліса, а також прав потерпілих осіб на отримання страхового відшкодування. Окрему увагу приділено судовій практиці, зокрема рішенню Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі №159/6793/23, яка демонструє умови та межі реалізації права страховика на регресну вимогу. Судове рішення підкреслює необхідність належного доказування причинного зв’язку між діями водія, технічним станом транспортного засобу та настанням дорожньо-транспортної пригоди. У статті зроблено висновок, що правові наслідки страхування цивільно-правової відповідальності залежать від сумлінного виконання сторонами своїх обов’язків, дотримання вимог законодавства та правильного документального оформлення обставин ДТП. Водночас система обов’язкового страхування виконує не лише компенсаційну, а й превентивну функцію, сприяючи підвищенню рівня дисципліни учасників дорожнього руху, зменшенню кількості конфліктів між сторонами та посиленню довіри до страхових інститутів. Зазначено, що подальший розвиток цифрових технологій (електронні поліси, єдині бази даних) є перспективним напрямом удосконалення правового регулювання у сфері страхування.