Етичні та моральні аспекти запобігання правовому нігілізму у правозастосовній практиці - Бортник, Н. П.; Дубова, К. О. (Академічні візії, 2025)
Анотація. У статті розглядаються ключові етичні та моральні аспекти, які мають бути враховані у процесі запобігання правовому нігілізму. Зокрема, аналізується значення професійної етики юристів, роль моральних цінностей у формуванні правової культури та вплив суспільної свідомості на ставлення до права. Особлива увага приділяється важливості забезпечення справедливості та прозорості у правозастосовній діяльності як одного з основних механізмів протидії нігілістичним тенденціям. Зазначено, що вирішення проблеми правового нігілізму значною мірою залежить від формування високого рівня правосвідомості та правової культури серед усіх учасників суспільних відносин. Етичні принципи, побудовані на засадах справедливості, відповідальності та поваги до права, мають стати базисом для розвитку громадянського суспільства. Важливою умовою є забезпечення державою якісної правової освіти, що сприятиме зміцненню довіри до правових інститутів і підвищенню загального рівня правової грамотності. Особлива увага повинна бути приділена дотриманню етичних стандартів у діяльності представників правозастосовної сфери, зокрема суддів, прокурорів, адвокатів та інших фахівців юридичних професій. Відповідальність, об’єктивність, неупередженість та доброчесність цих суб’єктів є ключовими факторами, що впливають на підвищення авторитету судової системи та довіру громадян до правосуддя. Недопущення корупційних проявів і суворе дотримання професійної етики мають стати невід’ємною складовою правозастосовної практики.Окрім того, зазначено, що важливим аспектом функціонування державних інституцій є забезпечення прозорості та відкритості їх діяльності, зокрема у сфері судочинства. Недовіра громадян до державних органів часто стає підґрунтям для формування правового нігілізму, що негативно впливає на ефективність правової системи. Для подолання цього явища необхідно впроваджувати дієві механізми громадського контролю за діяльністю органів влади, а також налагоджувати активний діалог між державою та суспільством. Водночас боротьба з правовим нігілізмом неможлива без усунення соціальних та економічних чинників, що сприяють його поширенню. Несправедливий розподіл ресурсів, обмеженість у реалізації прав і свобод, а також відсутність рівних можливостей для громадян формують недовіру до права як основного регулятора суспільних відносин. Держава зобов’язана забезпечити принципи соціальної справедливості та рівності перед законом, що стане фундаментом для зміцнення правопорядку та довіри до правової системи.