Динаміка ситуативної тривожності студентів у період екзаменаційної сесії залежно від виду фізичної активності - Дишко, Олеся Леонідівна; Бєлікова, Наталія Олександрівна; Косинський, Едуард Олександрович; Шевчук, Василь Валерійович (Академічні візії, 2026)
Метою дослідження є визначення впливу різних видів фізичної активності на рівень ситуативної тривожності студентів і особливості її динаміки в період екзаменаційної сесії. Особливу увагу приділено виявленню міжгрупових відмінностей залежно від характеру рухової активності та адаптаційних реакцій у стресових умовах освітнього процесу. У дослідженні застосовано комплекс теоретичних і емпіричних методів. Емпірична частина передбачала психодіагностичне тестування із використанням шкали тривожності Спілбергера–Ханіна (STAI) з повторними вимірюваннями показників у динаміці екзаменаційної сесії. Статистичну обробку результатів здійснено з використанням дисперсійного аналізу з повторними вимірами (ANOVA) та post-hoc аналізу за критерієм Тьюкі. Результати експерименту показали, що рівень ситуативної тривожності студентів достовірно змінюється залежно від етапу екзаменаційної сесії, досягаючи максимальних значень на початку іспитів та поступово знижуючись до її завершення. Встановлено, що студентська молодь, яка займається фізичною активністю, демонструє менш виражене зростання тривожності порівняно з неактивними однолітками. Найнижчі показники ситуативної тривожності зафіксовано у групі студентів, які займаються єдиноборствами, що свідчить про більш ефективні механізми психоемоційної регуляції. Виявлено статистично значущі міжгрупові відмінності, а також взаємодію факторів «час × вид фізичної активності», що підтверджує різний характер адаптаційних реакцій у студентів. Наукова новизна дослідження полягає в уточненні особливостей динаміки ситуативної тривожності студентської молоді залежно від виду фізичної активності та розширенні уявлень про роль рухової активності як чинника психоемоційної адаптації в умовах навчального стресу. Практичне значення отриманих результатів полягає у можливості їх використання для оптимізації програм фізичного виховання у закладах вищої освіти, розробки профілактичних заходів щодо зниження тривожності та підвищення психоемоційної стійкості студентів у період екзаменаційної сесії.