Робототехніка в дошкільній та початковій освіті: австрійський досвід та перспективи міжнародної інтеграції - Швардак, Маріанна Василівна (Академічні візії, 2026)
Мета дослідження полягає в обґрунтуванні концептуальних механізмів адаптації австрійського досвіду наскрізної інтеграції освітньої робототехніки в систему фахової підготовки українських педагогів та визначенні практичних шляхів імплементації інноваційних дидактичних моделей у вітчизняний освітній простір в умовах реалізації міжнародного проєкту Erasmus+ EduRob. Методологія дослідження ґрунтується на комплексному застосуванні теоретичного та системного аналізу нормативних джерел, методі моделювання на основі «Франкфуртського трикутника», порівняльному аналізі параметрів впровадження робототехніки в різних ланках освіти, а також емпіричних методах спостереження за діяльністю австрійських лабораторій MINKT Lab та EduLAB під час навчального візиту науково-педагогічних працівників до Граца та Відня у першій половині 2026 року. Основні результати дослідження розкривають системність австрійської стратегії цифрової освіти, яка базується на визнанні цифрової грамотності «четвертою культурною технікою» та реалізується через наскрізну траєкторію від дошкілля до вищої школи. Встановлено, що в австрійському дошкіллі ключову роль відіграє концепція «Unplugged Coding» та використання роботів Cubetto та Bee-Bot для формування алгоритмічного мислення без екранного навантаження, що стимулює мовленнєвий розвиток та логіку. Доведено ефективність ініціативи «digi.case», яка впроваджує триступеневу модель занурення в технології: від паперових алгоритмів до фізичних маніпуляторів і лише потім до програмування на планшетах, що відповідає психофізіологічним особливостям дітей 6–10 років. Виявлено значний потенціал методики «Tell, Draw, and Code» з використанням роботів Ozobot Evo для міжпредметної інтеграції робототехніки в уроки мови та читання, що сприяє покращенню навичок структурування тексту. Обґрунтовано важливість принципу технологічної уніфікації (ідентичний крок роботів 15 см), що забезпечує дидактичну наступність при переході дитини між освітніми ланками. Також висвітлено інклюзивну роль робототехніки на прикладі проєкту ABILITI та вплив занять на подолання гендерних стереотипів у STEM-сфері через проєкт RoboCoop. Визначено, що адаптація цього досвіду в Україні через проєкт Erasmus+ EduRob передбачає введення нових освітніх компонентів у ЗВО та створення мережі інноваційних лабораторій RoboLab. Наукова новизна дослідження полягає у першому системному узагальненні австрійської моделі наскрізної цифровізації на засадах «Франкфуртського трикутника» у вітчизняному дискурсі, а також у деталізації дидактичних переваг моделей «digi.case» та «Tell, Draw, and Code» для забезпечення наступності освіти. Практичне значення результатів дослідження визначається можливістю їх упровадження в освітній процес закладів дошкільної та початкової освіти для реалізації STEM-підходів, а також у системі вищої освіти для модернізації навчальних планів підготовки педагогів та розбудови сучасної лабораторної інфраструктури на основі міжнародного партнерства.